*** BALADĂ DE IARNĂ *** Episodul 14
Traducerea și adaptarea ~~ Claudia75 ~~
Yujin...eu...
...sunt Joon-sang.
Eu sunt Kang Joon-sang, cel căruia i-ai dus dorul atâta timp.
Cred că suferă foarte mult dacă a ajuns să pretindă că e Joon-sang.
L-am recunoscut de la prima vedere.
N-am avut nicio îndoială că e Joon-sang.
Lucrurile astea se simt.
Ai fost la înmormântarea lui?
Am venit în Choonchun cu afaceri
și, brusc, am vrut să-i fac o vizită dlui. Park.
Ai fost la liceul nostru?
Da, ca să distribui invitațiile.
De ce nu mi-ai spus?
Nu ți-am spus? Credeam că am făcut-o.
Felicitări cu ocazia nunții.
Și chiar dacă Joon-sang s-ar întoarce,
nu îl pot părăsi pe Sang-hyuk.
După atâta timp,
tot vrei să-l găsești?
Ce proastă sunt.
Sunt foarte dezamăgit de tine.
De ce faci asta așa, din senin?
Finalizează tu proiectul stațiunii montane în locul meu.
Sună-mă dacă ai probleme.
Mulțumesc mult.
Las-o încolo de stațiune. Ce faci cu 'Marcian'?
Te vei descurca foarte bine.
- Am încredere în tine. - Las-o baltă.
Vreau să mă gândesc că pleci doar în concediu.
Mulțumesc pentru tot.
Mă faci să mă simt prost.
- Să mergem, te conduc la aeroport. - Nu, plec singur.
Ești culmea.
Îmi pare rău.
Dacă vii cu mine, s-ar putea să mă răzgândesc.
Am plecat.
Ai grijă de tine.
Nu știu de ce am făcut toate astea,
dar îmi dau seama acum că am multe lucruri
de care să-mi amintesc.
Ce prost sunt...
Dacă mi-ai fi spus, ți-aș fi strâns eu lucrurile.
M-am întors aseară pe neașteptate, fără să fi plănuit nimic.
Mă bucur.
Mă întrebam dacă să ți-l trimit prin email.
- Ce anume? - Dl. Lee a lăsat pachetul ăsta pentru tine.
Ce anume?
Un dar de rămas-bun.
Rămas-bun?
Nu știi?
Ce anume?
Chiar nu știi! A zis că ți-a spus.
Dl. Lee pleacă în America. Avionul lui pleacă la prânz.
Vrei să-l conduci? Cred că ai timp să ajungi.
Yujin, du-te dacă vrei.
Ar putea fi ultima dată când îl vezi.
Nu, de ce m-aș duce?
Ce este?
Cântecul "Prima Oară".
Nu e preferatul tău?
- Vrei să-l ascultăm? - Da.
"Yujin, când vei citi aceste rânduri, eu voi fi deja în avion.
Știu că îți va fi greu să primești acest mesaj,
dar trebuia să-ți scriu.
Nu ți-l pot înregistra cum a făcut Joon-sang,
dar am vrut să știi asta.
Te rog, fii fericită.
Jung-ah.
Nu i-am spus niciodată despre caseta asta.
N-am spus nimănui...
că Joon-sang mi-a dat o casetă.
Poftim?
Vă rog, mai repede!
N-o să te mai întorci niciodată la mine,
N-o să poți face asta,
Te rog, nu mai face asta, nu-mi faci bine în niciun fel,
Dacă nu te mai pot întâlni,
Sper că te voi uita,
Să dau uitării toate amintirile despre tine, din inima mea.
De fiecare dată când vreau să râd,
tu mă faci să plâng,
Din cauza ta, tot ce fac eu merge prost,
De câte ori mă gândesc la tine,
puterea mea de apărare cedează
Am încercat din răsputeri să te uit,
dar, pur și simplu, nu te pot uita.
Dacă nu te mai pot revedea,
Sper că te voi uita,
Să dau uitării toate amintirile despre tine, din inima mea.
De fiecare dată când vreau să râd,
tu mă faci să plâng,
Din cauza ta, tot ce fac eu merge prost,
De câte ori mă gândesc la tine,
puterea mea de apărare cedează
Am încercat din răsputeri să te uit,
dar, pur și simplu, nu te pot uita.
Nu mi-am imaginat niciodată că poate fi atât de greu
să iubești pe cineva.
Joon-sang...
Joon-sang.
Chiar ești Joon-sang, nu-i așa?
Chiar ești, nu-i așa?
Joon-sang...
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că nu te-am recunoscut.
Nu pot să cred...
...că ești cu mine.
Joon-sang.
Joon-sang...
Yujin.
Spune tot ce dorești.
Nu-mi amintesc nimic,
dar voi asculta tot ce ai de spus.
Joon-sang.
Doream atât de mult
să-i pronunț numele cu voce tare.
De câte ori mi-era dor de el,
doream să-i strig numele cu voce tare.
Dar pentru că nu-mi răspundea nimeni,
simțeam că e mort,
că s-a dus cu adevărat,
așa că nu puteam.
Nu vroiam să cred
...că s-a dus.
Pentru că nu putea să moară.
Trebuia să se întâlnească cu mine.
Nu și-ar fi încălcat promisiunea.
Am...
Am făcut asta?
Nu-ți amintești?
Trebuia să ne întâlnim, nu-ți amintești?
Nu-ți amintești nimic?
Îți dădusem mănușile mele.
Erau roz.
Trebuia să mi le dai înapoi în ajunul Anului Nou.
Nu-ți mai amintești nimic?
Absolut nimic?
Atunci nu-ți amintești...
cum mi-ai cântat la pian?
Cum am chiulit de la școală,
ne-am plimbat cu bicicleta
și cum m-ai ținut de mână?
Îmi pare rău.
Îmi pare nespus de rău.
Nu e vina ta, Min-hyung.
E numai vina lui Joon-sang.
Nu-ți amintești,
și doar Joon-sang e vinovat de asta.
E vinovat că m-a uitat în timpul vieții lui...
pe când eu îmi amintesc fiecare detaliu.
Alo?
Bună, Jin-suk.
E târziu. Ce este?
Ce spui?
Sang-hyuk.
- Nicio veste de la Yujin? - Nu, și nu e nici la firmă.
Unde-ar putea fi?
Poate s-a dus la mama ei acasă.
Am sunat acolo și mama ei nu știe nimic de ea.
N-am vrut s-o sperii așa că nu i-am spus nimic.
N-a mai făcut așa ceva până acum.
Totul va fi bine, da? Sunt atât de îngrijorată.
Hai să ne liniștim și să gândim la rece.
Alo? Yujin?
Sunt eu, Min-hyung.
Yujin e cu tine?
Da.
A aflat totul?
Eu plec în Statele Unite.
A adormit și nu vreau s-o trezesc.
Poți veni mâine dimineață s-o iei de la hotel?
Poți aștepta până atunci?
Bine.
Cine era, Sang-hyuk? Cine e cu Yujin?
Sang-hyuk!
Yujin...
e cu Min-hyung.
Ce spui?
- Ce s-a întâmplat? - Yong-kuk!
I s-a întâmplat ceva lui Yujin?
Yujin e cu Lee Min-hyung. A telefonat adineauri.
De ce e cu el?
Pentru că Lee Min-hyung este...
...Joon-sang.
Ce?
Lee Min-hyung e chiar Joon-sang.
"Yujin...
Așa îți spuneam?
Yujin.
Dar nu-mi amintesc nimic.
Eu sunt acel Joon-sang de care ți-e atât de dor, dar nu sunt eu.
Dacă nu-mi amintesc nimic din ce-am trăit împreună,
chiar dacă sunt Joon-sang, e doar un nume.
Îmi pare rău.
Îți mulțumesc că ai făcut parte din viața mea,
chiar dacă nu îmi amintesc.
Îți mulțumesc atât de mult.
- Unde te duci? - Dă-mi drumul!
Joon-sang!
Yujin.
Rezultatele analizelor sună promițător,
dar trebuie să așteptăm să-și recapete cunoștința.
Va trăi, nu-i așa?
Analizele arată bine, dar s-a lovit puternic la cap.
Și?
- Dle. doctor... - Yujin.
Se va face bine, nu-i așa?
Se va salva, da?
Să așteptăm să-și recapete cunoștința.
Va fi bine.
Sang-hyuk!
Yujin, cred că ești în stare de șoc.
Min-hyung, sunt eu, Chelin.
Deschide ochii.
- Min-hyung... - Chelin, Joon-sang își va reveni.
De ce-i spui Joon-sang? Îl cheamă Min-hyung!
Cum a pățit accidentul?
- Era cu tine, nu-i așa? - Chelin!
Da.
A fost rănit din cauza mea.
Ce?
Joon-sang a avut un accident când venea la întâlnirea cu tine, iar acum Min-hyung?
- Știi că ai haz? - Chelin, încetează odată.
Acesta-i adevărul!
Cred că ești tare fericită, Yujin.
Și chiar mai fericită dacă își recapătă memoria.
Să mergem.
Da, sunt fericită.
Sunt atât de fericită că a ajuns pe patul de spital
încercând să mă salveze.
Am fost o proastă că nu l-am recunoscut
și nu am făcut decât să-l rănesc.
Dar sunt atât de fericită că, în sfârșit, l-am găsit,
indiferent de starea în care e.
Asta doreai să auzi?
Ești mulțumită?
Lee Min-hyung.
Vreau să spun Joon-sang... Starea lui e gravă?
Cred că da.
E îngrozitor. Dacă ceva merge rău?
Trebuie să fim răbdători.
Yujin nu pare deloc în regulă. N-am văzut-o niciodată așa.
Ar trebui să ai grijă de ea.
Voi avea.
Poți să pleci.
Yujin, ce faci aici pe hol, în frig?
Mi-e frică.
Mi-e o frică de moarte.
Mi-e o frică de moarte că s-ar putea să nu fie bine.
Dacă Joon-sang nu depășește momentul ăsta?
E doar vina mea.
Eu sunt vinovată.
Nimeni nu crede că e vina ta.
Nu mai da atenție aiurelilor lui Chelin.
Mănâncă asta. N-ai mâncat nimic de ieri.
E vina mea.
Bine, acum mănâncă.
Yujin.
Sang-hyuk, îmi pare rău.
Nu cred că pot mânca ceva.
Ai nevoie de putere ca să-i fii alături!
Mănâncă.
Chiar dacă va trebui să te silesc.
Joon-sang.
Îmi pare rău că m-am speriat
și am plâns că o proastă.
N-o să mai fiu speriată acum.
Pot să fac eu asta.
N-o să mai plec de lângă tine.
O să te țin strâns de mână, uite-așa.
Iar tu va trebui să mă ții și tu de mână
și să te întorci la mine.
Jin-suk, adu-mi un rând de haine de schimb.
Joon-sang?
Se va trezi în curând. Nu-ți face griji pentru mine.
Mulțumesc.
Min-hyung!
Ce a pățit fiul meu? Ce a pățit Min-hyung?
Îmi pare rău. E vina mea.
Cum se simte fiul dvs?
Nu vor ști până nu-și va redobândi cunoștința.
Poți să-mi anulezi agenda de azi pentru Japonia?
Mi-e teamă că e destul de important, așa că...
Sunteți mama lui Joon-sang.
De ce-i spui Joon-sang?
Am crezut că am fost destul de clară când am spus că nu-mi place asta.
Îmi pare rău. Eu doar...
Tu i-ai spus lui Min-hyung că în trecut se numea Joon-sang?
Că arată că el?
La început.
- Am crezut că e Joon-sang și... - Cred că nu vezi bine.
N-ar fi trebuit să-l respecți pentru cine este acum?
Min-hyung...
Ce bine i-a făcut faptul că știe că a fost Joon-sang?
Singurul lucru pe care l-a "câștigat" a fost accidentul ăsta.
Îmi pare rău. Dar...
Îți mulțumesc că ai stat lângă el, dar acum poți pleca acasă.
O să găsesc pe cineva să-l supravegheze.
Dle. Kim.
Găsește o persoană calificată care să stea cu el.
Iar voiajul în Japonia să fie cât mai scurt.
Da, dnă.
- Atunci... - Nu pot face asta.
Nu-l pot părăsi pe Joon-sang... Am vrut să spun Min-hyung.
I-am dus dorul timp de 10 ani. În sfârșit, l-am regăsit.
N-o să-i spun Joon-sang, nici orice altceva care să-i reamintească de Joon-sang.
Vă rog, permiteți-mi să stau eu cu el.
Vă implor.
Să găsesc pe cineva?
Joon-sang e tot inconștient?
Da. Dar își va reveni în curând.
Yujin.
Eu...
Am știut că Min-hyung e Joon-sang.
Am aflat cu ceva vreme în urmă.
I-am spus lui Joon-sang să te părăsească.
I-am spus că dacă nu-și amintește nimic, înseamnă că nu e Joon-sang.
Și...
De aceea dorea să plece.
Înțeleg.
Deci așa s-a întâmplat.
Nu mă urăști?
Nu ești furioasă pe mine?
Nu.
Înțeleg de ce ai făcut asta.
De aceea ești aici? Te macină sentimentul de vină?
E în regulă, totul aparține trecutului.
Dacă...
Spun doar că dacă...
- Dacă nu-și revine... - Asta nu se va întâmpla.
Se va trezi, Sang-hyuk. Trebuie să crezi și tu asta.
Alo?
Kim Sang-hyuk! Ai venit.
Amicul meu.
Ce crezi că faci?
Nu vezi?
Aici! Încă o sticlă!
Bea și tu. Noi, abandonații, ar trebui să ținem un toast.
Ești beată.
Da, sunt beată.
Și știu că și tu vrei să te îmbeți... Nu?
Am...
Și ieri, și azi, am vrut să-l vizitez pe Min-hyung la spital.
Dar nu m-am dus.
Nu, n-am putut să mă duc.
Știi de ce?
Pentru că nu eu sunt cea din inima lui Min-hyung.
Yujin...
Yujin e stăpâna inimii lui.
Am pierdut fără să mă lupt.
Am pierdut.
Oh Chelin a pierdut!
Nu e amuzant.
De ce trebuie să suferim așa?
Ce drept au Jung Yujin și Kang Joon-sang
să ne facă să suferim așa?
Chelin!
Ajunge.
Kim Sang-hyuk!
Hei, vrei să ne întâlnim?
Asta chiar e o idee bună, nu crezi?
Ne putem alina unul pe celălalt.
Ce spui?
Hai să mergem, te duc acasă.
De ce nu vrei, nu mă placi?
Nu sunt genul tău?
Știu că ți-e greu.
Dar nu face asta.
Nici tu nu mă placi?
Și tu o vrei tot pe Yujin?
Bine, am înțeles.
Dă-mi drumul!
De ce toți o plac doar pe Yujin?
De ce nimeni nu mă place?
Tu, Min-hyung, Joon-sang...
De ce nu mă placeți niciunul din voi?
Joon-sang a fost și prima mea dragoste!
Știai?
Chelin!
Lasă-mă-n pace!
Vreau să mor!
Sang-hyuk!
Nu mai rezist...
Vreau să fiu lângă Min-hyung.
Vreau să am grijă de el.
De ce nimeni nu-mi răspunde cu dragoste?
De ce nu au nevoie de mine?
De ce?
De ce nu pot sta lângă cel pe care-l iubesc?
Sang-hyuk mi-a spus totul.
E Joon-sang? E chiar el?
Cum e posibil să se întâmple asta?
Chiar și așa, tu n-ai ce căuta aici.
Cum rămâne cu Sang-hyuk?
O să fii pedepsită pentru ce faci.
Când mă gândesc la Sang-hyuk,
mă simt atât de vinovată încât mă doare.
Dar oricât m-aș gândi la asta,
destinul meu e Joon-sang.
Yujin...
Am iubit același bărbat de două ori.
Și zace pe patul acela de spital din cauza mea.
Dacă, cine știe cum, nu se va salva, e ca și cum l-am ucis din nou.
Yujin...Nu poți fi...
Nu mă gândesc decât la cum să-l știu din nou sănătos.
Nu-mi pasă dacă nu mă iubește sau dacă nu-și poate aminti nimic.
Nu-mi doresc decât să trăiască.
Mamă, ai spus că voi plăti un preț.
Sunt dispusă să-l plătesc.
- Cred că ți-a fost greu. - Nu chiar atât de greu.
Min-hyung!
Min-hyung! Ce este?
Trezește-te! Min-hyung.
Doamne, Te rog să-l salvezi.
Te rog, lasă-l să trăiască.
Cruță-i viața.
Te rog.
Cum se simte?
Nu-i recunoaște pe cei din jurul lui.
Dar a depășit faza critică.
Și-a recăpătat cunoștința.
Trebuie să așteptăm să vedem cum evoluează.
Ar trebui să vă duceți acasă să vă odihniți. O să stau eu cu el.
Vrei să faci asta pentru mine? Ți-aș fi recunoscătoare.
Min-hyung?
Min-hyung, te-ai trezit?
Mă recunoști?
Îi chem pe mama ta și pe doctor.
Yujin...
Yujin a mea.
Joon-sang?
Amintirea mea,
Îmi amintesc totul
Pot vedea orice mic detaliu când închid ochii.
Ești undeva departe
Unde eu nu pot ajunge
Nu ți-am spus că te iubesc sau că te voi aștepta
Nu mi-am imaginat vreodată că te voi revedea
Încă te iubesc,
Acum trebuie să-ți mărturisesc
Vreau să te iubesc etern, dacă nu e prea târziu,
Mi-aș dori să rămâi pentru totdeauna
...alături de mine.
Chiar dacă inima mea a trăit mult timp fără tine,
Ai fost mereu în inima mea.
Nu mi-am imaginat vreodată că te voi revedea.
Încă te iubesc,
Yujin...
Acum trebuie să-ți mărturisesc
Vreau să te iubesc etern, dacă nu e prea târziu,
Mi-aș dori să rămâi pentru totdeauna
...alături de mine.